Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com
Forsvinn fra min by! Ingen raner banken vår! Ingen!
Dette er Northfield, Minnesota, og vi kjemper imot!
-Hva skjedde, Cole? -Vet ikke, Jesse. Flaksen vår tok slutt.
-Hvor skadet er du? -Jeg kan ikke ri.
Vi må vekk herfra.
Jeg så det igjen... Toget... Det svarte toget.
Bra, da vet du at jeg ikke lurte deg.
-Det føles ikke bra å forlate deg. -Ri hjem, Jesse.
-Hils fra meg. -Vær forsiktig.
-Det er nok ikke et bra tog å rane. -Nei. Hva skjedde her?
Det er Det svarte toget og det er syke folk.
Vi har en hel by å ta oss av!
-Hvem er han? -Jeg tror at han kjører toget.
-Jeg husker ham fra jeg var liten. -Da du var liten?
Hvis de er så syke at de må forlate toget, må vi nok stikke herfra.
Du har rett. Vi vil ikke få det med oss hjem.
Det er ille nok at vi ikke har penger med oss hjem.
Nå stikker vi.
Hvor er han? Møtet skulle begynne presis klokken to.
-Han har lang vei hit. -Vi er alle opptatte menn.
-Det fins ingen unnskyldninger. -Han kommer sikkert snart.
Jeg ville sette pris på...
Godt å se deg, herr Pinkerton.
Jeg ber om unnskyldning for forsinkelsen.
-Hørte dere hva som skjedde James' liga? -De fikk visst bank.
Deres utflukt til Minnesota lyktes visst ikke så bra.
Men du og guttene dine var ikke i nærheten.
Herr Salsman og jeg har hele landet å overvåke.
Selv om dere har gitt oss forsterkninger er det eneste vi kan gjøre nå-
-å vente til de slår til igjen og så tenke ut en plan for å ta dem.
Hva er neste skritt?
Cole Younger har alt blitt anholdt og er ikke lenger et problem.
To av hans gjengmedlemmer ble drept i Northfield.
-Vi tror at Jesse alt har dratt hjem. -Til Missouri?
Ja, sir. St. Joseph, Missouri.
-Hent ham, da! -Ingen god idé.
Sist vi gjorde det, startet vi nesten krigen igjen.
-Hvilken krig? -Spøker du? Jesse James er helt.
Han beskyttes av familiemedlemmer, venner, bønder, rancheiere.
Selv bankmenn som dere selv. Tro meg, Jesse James anses som en helt.
-Ja... -En helt folk vil beskytte.
De kommer til å begå feil og når det skjer, er det viktig-
-at det er vi som setter en stopper for dette.
Hei, lille prinsesse! Så stor du er blitt!
-Jeg er glad du er like hel! -Takk, mamma. Det var en lang ridetur.
-Er du uskadd? -Trett og sulten.
Det står en gryte på komfyren. Kom, så ordner vi mat til pappa.
Zee hjelper til. Hun er en ordentlig jente.
Men jeg er så lei av alt ventingen og bekymringen.
-Fikk dere med dere noe denne gangen? -Vi klarte så vidt å unnslippe.
De fanget visst Cole. Nå må han sitte i fengsel resten av livet.
-Kanskje han blir løslatt på prøve. -Han kommer til å dø der!
Det er ikke verdt det lenger, Jesse!
Før i tiden fikk du med så mye gull hjem at jeg gjemte det i hønsehuset.
Nå risikerer du livet for ingenting!
Husker du da Pinkertons kom hit og nesten skjøt av meg armen?
-De drepte Archie! -Ja, men folk hatet dem for det.
Det er derfor de ikke kommer til Missouri lenger!
-Gården kan ikke forsørge oss. -Nei, men ikke røvingen din heller.
Du har en familie å forsørge. Du er fremdeles ung og kan finne arbeid.
Jernbanen blomstrer og i vest fins det jobber.
Ville vesten-show er populært. Vi kan kanskje starte eget.
Det er en god idé, Jesse! Folk betrakter deg som helt her-
-og ville betalt godt for å se deg håndtere en revolver.
Du kan kanskje få amnesti. Folk elsker en omvendt synder.
-Det er det du er best til. -Jeg skal tenke på det, mamma.
-Har du laget bjørnebærpai? -Selvsagt! Gå inn og spis nå.
Jeg tar meg av John Henry.
Du er vel også lei av alt dette?
-Pratet du om ville vesten-ideen? -Ja.
-Hva syns du? -Jeg må venne til ved tanken.
Det ville vært mye bedre for oss.
Kanskje det. Jeg ville slippe å bli skutt på.
-Men hvordan blir det med penger? -Mamma kan ta seg av det.
-Hun er flink til sånt. -Ja, ingen våger å krangle med henne.
Vi kunne prate med andre firmaer i St. Joseph som kan sponse oss.
-De liker deg virkelig. -Det trengs nok ikke.
-Jeg har nok alt en finansmann. -Hvem?
Belle.
Jeg forstår. Belle Starr?
-Din tidligere kjæreste? -Det er lenge siden vi hadde noe sammen.
Jeg hørte at hun giftet seg rikt for en stund siden.
-En pamp innen jernbanen. -Hvilken jernbane?
-Missouri og Atlantic. -Hva må du gjøre?
Jeg må prate med henne.
-Hvor? -Kansas City. Det blir bare én dag.
Da får jeg vel stole på deg.
Missouri og Atlantic-jernbanen, Kansas City
God aften, sir. Velkommen til Missouri og Atlantic-jernbanen.
Det var et jævla flott kontor dere har!
-Kan du snakke om ærendet ditt, sir? -Jeg vil treffe Belle.
-Vil du avtale tid? -Jeg antar det.
-Fru Starr er ledig fredag morgen. -Jeg tror hun tar imot meg nå.
-Hvem er du? -Jesse er navnet.
-Jesse James? -Fins det noen andre?
Hvis konduktøren ikke bærer passende uniform, blir han avskjediget.
-Han bør kunne håndtere våpen også. -Du kan ta fri resten av dagen.
-Jesse! -Belle!
-Du lever visst livet. -Akkurat som jeg alltid ønsket.
Jeg hørte at du giftet deg med kusina di, med samme navn som mammaen din.
Ja, men hun er søt og stille. Ikke i det hele som mamma.
Du ville vel ikke gifte deg med en lovløs?
Det ga mer å ekte jernbanebaronen enn å rane toget.
Og nå tilhører alt deg. Jeg er glad for din skyld, Belle.
Vi hadde det tøft i start. Jeg ønsker at det gikk bedre for deg og Cole.
-Trenger du en jobb, Jesse? -Nei, men jeg ville prate med deg.
-Jeg vil vite mer om virksomheten. -Selvsagt, jeg gir deg en omvisning.
Har du sett en banegård? Jeg viser deg rundt og byr på middag.
-Er jeg har etterlyst i Kansas City? -Antagelig, men jeg beskytter deg.
Skal vi gå?
Takk, Cissy. Du kan rydde nå.
-Driver du alle tog vest for Mississippi? -Jeg håndterer hele virksomheten.
Eier du et svart tog? Stort og høylytt og lukter svovel?
-Det er et datterselskap. -Konduktøren bærer ikke uniform.
Emmett Black er en uvanlig konduktør.
Innimellom utfører han spesialoppdrag for meg.
Virksomheten hans er så hemmelig at de fleste ikke ser ham.
Cole gjorde det. Jeg trodde ham ikke først.
Cole er en av få som kan se Det svarte toget.
-Hva med deg? -Jeg har hørt om det.
Når man har sett det, kan man ikke glemme det.
-Hva er det du vil, Jesse? -Treffe denne Emmett Black.
-Jeg har et forretningsforslag. -Vil du virkelig jobbe med ham?
-Jeg trenger dette. -Se om dere kan komme overens.
Vi har ingen direkte kontakt. Kontakten min heter Jedediah.
Han er en gammel ingeniør på banegården ved kirkegården i Elmwood.
Jedediah gir alltid beskjedene mine til herr Black, som alltid svarer.
-Kan jeg treffe Jedediah? -Stikk innom på vei ut av byen.
-Men vær forsiktig. -Jeg er mye mer forsiktig nå.
-Nå har jeg et forslag til deg. -Skal du gi opp din kriminelle løpebane?
Ikke akkurat.
Men jeg har et bedre forslag som jeg tror kan interessere deg.
-Hva hadde du tenkt deg? -Ville vestenshow. De er populære.
Jeg har det rette ryktet, men trenger bare litt startkapital.
Spennende! Folk fascineres av det ville vesten.
-Folk vil betale for å se det. -Du skal altså bli forretningsmann?
-Nei, det får mamma passe. -Mammaen din!
Jesse, når du dør, vil hun sikkert la folk betale for å se graven din.
Antagelig. Du vet at hun klarer det.
Det kan bli riktig lønnsomt. Du, Frank og resten av gjengen.
-Noen fine hester og noen indianere! -Og du...
"Belle Starr-lovløs kvinne!"
Jeg tror ikke det. Jeg er en fin dame nå.
Du har rett. Det er nok ikke noe for deg.
Har du hørt om Annie Oakley?
Vi kan kanskje ansette henne. Hun skal være en god skarpskytter.
Annie Oakley? Alt hun gjør, kan jeg gjøre bedre.
Det tror jeg sikkert.
Ville vesten-show Første året, 1877
Mine damer og herrer, vi gir en applaus til miss Belle Starr!
Den ekte Belle Starr, ikke kopiene dere ser i andre show.
Dette er den ekte varen!
Apropos ekte være, neste gjest har blitt kalt farlig.
Han har blitt kalt vågal, men også patriot og helt.
Kjære publikum, la meg presentere på denne arenaen og intet annet sted:
Den lovløse Jesse James!
Hva sa du?
Det har visst oppstått en situasjon. Denne mannen utfordrer deg, Jesse.
Sannelig, sir. En duell.
Jeg kan ikke nok understreke hvor farlig dette er for utfordreren.
Jesse James er beryktet som revolvermann.
Jeg ber om største mulige stillhet.
Det var bare for moro skyld, godtfolk!
-Hva var det jeg sa? Ikke ille. -Jeg klager ikke.
-Et tryggere levebrød. -Jeg forstår.
-Har du noen nyheter, Alan? -Jesse James har et show med moren.
-Unnskyld? -Ja, sir. Sånt man ser på et tivoli.
-Du må spøke? -Det blir enda bedre.
Det finansieres av ingen ringere enn Belle Starr.
-Det var som pokker. -Samme Belle du gjør forretninger med.
Jeg vil ikke blande meg i noe, men det foreligger visst en interessekonflikt.
Jeg forstår det ikke. Det er min bank som finansierer jernbanen.
Banken min finansierer jakten på å ta Jesse James.
Og så driver eieren av jernbanen med underholdning for bondetamper!
-Hva vil du at jeg gjør, herr Langsdale? -Grip dem ikke under et show.
Det fins ingen grunn til å gjøre ham til martyr.
-Han vil begå forbrytelser igjen. -Jeg er enig, sir.
-Hei! Er du Holloway? -Japp.
-Kan jeg komme fram? -Japp.
-Duger whisky? -Selvsagt!
Herr James, ryktet ditt foregår deg.
-Hva har du hørt om meg? -Sprengningssekspert ved jernbanen.
Det var slik jeg fant deg. Du forsynte hæren med sprengstoff under krigen.
Det stemmer. Jeg tjente en masse penger, helt lovlig.
-Jeg er ute etter sprengstoff. -Krutt?
Nei, jeg trenger noe lite og kompakt som gir en litt av et smell.
-Du er ute etter nitroglyserin. -Ja, har du det?
-Mindre enn en kasse. -Ikke mer?
Du trenger ikke mye. Det er enormt kraftfullt.
Jernbaneselskapene sprenger i fjell med det for å bygge tunneler.
-Perfekt. Hva skal du ha for det? -Det er nitroglyserin.
Det ble forbudt å transportere stoffet for ti år siden.
Jeg er kjent som en lovløs.
-Skal du rane et tog med det? -Nei, ikke rane det, sprenge det.
Hva vil du ha for det? Jeg tar alt du har.
-Jeg vil ha det jeg betalte-1900. -Hva? For en kasse?
En kasse med fire kartonger som inneholder fem flasker hver.
Så store. En flaske holder for å sprenge bort taket her.
En flaske holder for å få et tog til å spore av.
Jeg trenger alt. Jeg og guttene har hatt det tøft.
Herr James, hvis du betaler 1900 dollar, er alt ditt.
Jeg kan oppbevare det for deg. Jeg kan likevel ikke flytte det.
-Det kan ta en stund å skaffe. -Det må være kontanter.
Det må være dollarsedler, ingen papirlapper fra Konføderasjonen.
Ville vesten-show Andre året, 1887
-God kveld. -God kveld.
-Du er visst Jesses kone? -Ja, det stemmer.
-Det er interessant. -Mener du showet?
Ja, det er ikke akkurat hans stil.
-Hvor godt kjenner du Jesse? -Bare hørt om ham.
-Hvilken bransje er du i? -Sikkerhetsbransjen.
Ålreit.
Er de medvirkende i showet gode venner av Jesse?
Det vet jeg ikke. Det får du spørre dem om.
Madam.
-Hvem er han? -Sikkerhetsvakt, sa han.
Jeg har ikke ansatt ham. Hva ville han?
-Han stilte mange spørsmål om Jesse. -Og hva sa du?
-Veldig lite. -Godt.
Jesse?
-Jesse! Mareritt? -Ja. Det er ingen fare.
-Vil du prate om dem? -Nei, jeg vil glemme dem!
-Hva handlet det om? -Toget. Det er alltid det svarte toget.
Ville vesten-show Tredje året, 1879
Her for å utføre en tradisjonell indiansk dans, er Tuscaloosa!
På cherokesisk betyr det "svart kriger".
Tenker du på å komme tilbake neste år?
-Jeg vet ikke, det ser ikke lyst ut. -Hva med nytt eierskap?
-Nytt eierskap? -Jeg.
Hallo, herr Tuscaloosa.
Vi pratet om at andre kan drive dette. Herr Tuscaloosa vil drive virksomheten.
En engangssum og provisjon på hvert eneste show.
-Jeg forstår. -Det er ikke så lett som det ser ut som.
-Jeg vet hvordan det virker. -Jeg tror at han kan klare det.
Jeg skriver avtalen.
Ditt ville vesten-show går visst riktig bra, Jesse.
Det begynte bra, men nå går det tregt. Vi kjører nok en sesong til.
Du har betalt 1710 dollar.
Jeg kan vel få litt rabatt for at jeg kjøper alt?
Jeg vil ikke presse deg, Jesse, men pengene er viktigere enn du tror.
Jeg glemmer at du engang kom hit og at jeg hadde nitroglyserinet.
Men det kan finnes papir på at jeg har det i min eie.
-Jeg skal fikse resten. -Bare ikke ran en bank.
Jeg gjør det bare på liksom nå for tiden.
-Skal du fremdeles sprenge toget? -Ja, sir.
Det vil ikke være noe igjen av det. Hvem er det som eier toget?
Emmett Black.
Du vil altså ikke sprenge et svart tog, men Blacks tog?
-Hva vil du oppnå med det? -Cole Younger fortalte om toget.
-Jeg tror på ham. -Hvem prøver du å beskytte?
Familien, mine barn. Kanskje til og med meg selv.
-Vi trenger pengene. -Det er alt jeg har.
Det hjelper ikke. Kom an!
Du hadde ikke måttet gjøre dette, Jesse. Jeg hadde gitt deg pengene.
Ålreit, 1900 dollar. Nå er innholdet i kassene ditt.
Men vær forsiktig. Væsken er veldig flyktig.
Hør nøye etter, Jesse. Håndter én flaske om gangen!
Behandle den forsiktig som et nyfødt barn.
Jeg skal være forsiktig.
Det var 20 flasker i begynnelsen. Vil du vite hva som skjedde?
For ti år siden prøvde vi å framstille noe som skulle kalles dynamitt.
Noen mistet en flaske og fem mann møtte sin skaper.
Fem gode menn.
Jeg vil ikke få samme skjebne. Jeg skal være forsiktig.
Jeg sier fra når jobben er gjort.
Det hadde vært fint.
-Er du Jedediah? -Det stemmer.
Vær så god og sitt.
-Du er den lovløse? -Jeg er Jesse James.
-Jeg fikk et telegram om ditt besøk. -Det var sikkert Bill.
Det stemmer, men jeg fikk telegrammet for mer enn to år siden.
Jeg har hatt mye å gjøre.
Det er det jeg har hørt, men ikke med det du pleier å gjøre.
-Jeg leser faktisk avisen. -Nå er det underholdningsbransjen.
Håper du fortsetter med det for din families skyld.
-Hvor lenge har du jobbet for jernbanen? -30 år.
Er dette det beste de kunne finne til deg?
Nå som du har fornærmet meg lurer på jeg hvordan jeg kan stå til tjeneste?
Jeg vil finne Emmett Black og Det svarte toget.
Jeg har en jobb til ham og lokomotivet hans som gir mye penger.
De fleste med sunn fornuft holder seg unna Det svarte toget.
Det går fort.
-Det er ganske langt herfra. -Ingen problemer, jeg reiser mye.
-Det kan være fare involvert. -Vil du ikke fortelle, så si det.
Arbeidsgiverne mine har bedt meg om å bistå deg med det jeg kan.
Jeg forstår verdien i politikken.
Toget befinner seg i Colorados fjell og en liten enklave kalt Dungeon.
Men de staver det D-U-N-J-U-N.
-Hva er det slags navn er det på en by? -Spør dem.
Det fins en saloon der som Emmett og mennene hans besøker ofte.
Jeg skriver ned detaljerte instruksjoner, og kle deg varmt.
-Jeg setter pris på dine råd. -Jeg har dog en tjeneste å be om.
Bartenderen der er niesen min.
Fortell henne at jeg har gitt deg den informasjonen du trenger.
Det lover jeg å gjøre.
Vi har visst en fremmed blant oss.
Fremmede pleier ikke å finne veien hit.
Det er ingen fremmed, det er den beryktede Jesse James.
-Jesse James. -Du har skarpe øyne.
-Det er ikke alt Casey har. -Jeg ser det.
-Var forsiktig med hva du ser på. -Hvordan fant du oss?
En mann ved navn Jedediah.
Hvis han har sendt deg, kan jeg servere deg. Hva drikker du?
Whisky.
-Du er langt hjemmefra, Jesse. -Jeg har en jobb på gang.
-Hva slags jobb? -Gull.
Skal du rane?
Det vil finnes gull på et sted, og der har jeg tenkt å befinne meg.
-Hva vil du da oss? -Jeg leter etter et tog.
-Et lokomotiv. -Hva gjør du da ved verdens ende?
-Har du møtt oss før? -Ikke som jeg husker.
-Du har ikke vært her før. -Nei, det har jeg ikke.
Apropos, hva er Dunjun for slags navn på en by?
Den pleide å kalles Skjærsilden, men Emmett syntes det virket litt...
...hardt. Ikke sant, Emmett?
-Selveste Jesse James. -Herr Emmett Black.
Sett deg.
Ting har forandret seg. Hva er det du vil?
Dette blir annerledes. Jeg har tenkt å stjele hele dritten.
-Og derfor trenger du et lok? -Og deg. Du kjører vel toget?
-Jeg er toget. -Bra. Vi deler gullet mellom oss.
Vi jobber for jernbanen nå.
Men dette er riktig stort. Kanskje den siste jobben dere trenger å gjøre.
-Hvor skal toget dra? -Utenfor St. Joseph, Missouri.
-Fortell detaljene. -Du skal få dem.
Helvete!
Stillwater, Minnesota Fengselskapell
Vår Far i himmelen! La navnet ditt helliges.
La riket ditt komme. La viljen din skje på jorden slik som i himmelen.
Og tilgi oss vår skyld, slik også vi tilgir våre skyldnere.
-Og la oss ikke komme i fristelse... -Med mindre vi ikke kan skyte oss ut.
Belle? Er det deg?
Jeg ønsker ikke bli gjenkjent i denne slags etablissement.
Jeg vet ikke engang hvordan du kom inn hit, men det er godt å se deg.
I like måte. Har noen andre vært her?
-Ingen. -Vennskapets luner.
Men du ser overraskende fredelig ut. Du har visst møtt Frelseren?
-Ja, jeg har slåss ferdig. -Ikke nok for å bli løslatt.
-Kulene dine traff for mange offer. -Dine også.
De kunne bare bevise at våpenet var avfyrt.
Ikke kulenes dødsoffer. Sånne lovord gis til deg og Jesse.
-Hvordan er det med Jesse? -Han mistet motet etter Northfield.
Jeg finansierte hans ville vesten-show som gikk bra en stund.
Til hver eneste revolvermann prøvde å gjøre det samme.
Nå har spektaklene blitt så vanlige at folk har mistet interessen.
Han prøvde å ta opp sin gamle karriere, men de Pinkerton er overalt.
Vet du at han faktisk prøvde å sprenge Det svarte toget?
-Man kan ikke drepe det som ikke dør. -Det konseptet forstår ikke Jesse.
-Hvordan vet du så mye om toget? -Som jernbaneentreprenør vet man sånt.
Jeg ønsker du hadde sagt noe før. Hvem er mannen i den svarte jakken?
Han foretrekker navnet Emmett Black. Vi vil nok ikke vite hans ekte navn.
-Hva er bakgrunnen hans? -Han pleide å kjøre hest og vogn.
Han var med i en gruppe som kjørte folk til sine endestasjoner.
Emmett kjørte i mange, mange år.
Og nå kjører han altså Det svarte toget?
Han har gjengen sin, men nå er jernbanen det raskeste transportmiddelet.
-Så djevelen holder seg à jour? -Jeg vil ikke kalle ham djevelen.
Tenk på ham som fører av triumfvognen.
-Arbeider du med ham nå? -Vi samarbeider innimellom.
-Men Emmet jobber gjerne ekstra. -Hvem sin side står han på?
Ingens. Før eller senere kommer vi alle til å kjøre med ham.
-Og med det sagt tar jeg adjø. -Takk for at du kom, Belle.
Younger, tiden er ute! Gå tilbake til cellen din.
I oktober 1879 gjenopptok Jesse James sitt lovløse liv-
-og herjet på strekningen mellom Missouri og Alabama.
Hva sto det i telegrammet om hans ankomst?
-Han er bare litt sen. -Men hvert eneste møte!
Jeg skal prate med ham.
Nok en gang, mine herrer. Jeg takker for deres tålmodighet.
Unnskyld forsinkelsen, men jeg ville bekrefte mine opplysninger...
-...før jeg deler dem med dere. -Selvsagt, herr Pinkerton.
Vi har informasjon om at et antall ran har blitt begått av James-gjengen-
-så langt mot øst som Alabama.
-Hva raner de? -Fremst føderale lønningsstasjoner.
De håndterer fremst lønnsutbetalinger til arbeidere.
Gjengen får informasjon om når stasjonene får inn store summer.
Som vi diskuterte...
...har Jesse James mange venner i Konføderasjonens gamle delstater.
-Har de ranet noen tog? -Ikke ennå, men det vil de gjøre.
De vil bevege seg mot Mississippi og rane stasjoner på veien tilbake.
-Hva trenger du, herr Pinkterton? -Tillatelse til å ansette flere menn.
Og tillatelse til å bruke alle nødvendige midler.
-Noe mer? -Ja, sir.
James-gjengen er ansvarlig for mange uskyldige borgeres liv.
Og også flere av mine detektiver.
Jeg vil personlig lede etterforskningen.
Når James-gjengen slår til, skal vi røyke dem ut som slanger ut av sine huler.
Og hvordan dreper man best en slange? Halshogger den. Forstår dere?
Jeg tror jeg kan snakke for alle her.
Du har vår tillatelsen og tilgang til de midler du mener du trenger-
-for å sette en stopper for dette en gang for alle.
Takk. Mine offisielle papirer vil ikke avsløre noen forbindelser-
-til Missouri og Atlantic Railroad eller bankene deres.
-Jeg vil bli en Pinkterton. -Vet foreldrene dine at du er her?
-Ja, sir. -Har du noensinne drept en mann?
-Nei, sir. -Hva er dine kvalifikasjoner?
-Jeg kan skyte. -Har du noen kjæreste?
Vi kan ikke ansette deg denne gangen.
-Hva har vi her da? -Vi ansetter menn.
-Jeg er mann. -Hva er dine kvalifikasjoner?
-Vi vet alt hvordan man drikker. -Hva driver du med?
-Hva mer kan du gjøre? -Ja...
Jeg har denne...
Jeg kan skyte.
Ok, ansett ham.
-Ta ham til brakken. -Har man sett! Jeg er detektiv nå!
-Dere leter visst etter gode menn. -Hva er dine kvalifikasjoner, sir?
-Har du skutt noen? Døde de? -De fleste.
-Jeg ser ingen bank, Jesse. -Det fins en lønningsstasjon der.
Er du sikker på dette, Jesse? De virket veldig interessert i oss.
Bare gjør som jeg gjør.
God aften, mine herrer. Hva kan vi stå til tjeneste med?
Vi har utført arbeid for jernbanen og vil ha betalt. Vakttjeneste.
-Tilhører dere Pinkertons? -Nei, vi er ekstra innleide.
-Vi trenger en seddel. Har du det? -Gi den til ham.
-Jeg har ingen seddel. -Jeg har ingen seddel.
-Vi har ingen, men vil ha betalt. -Det fungerer ikke slik, sir.
-Hva vil de? -De vil ha betalt uten seddel.
Japp, ingen papirer, men vi trenger likevel pengene.
Du forsto hva han sa.
Ikke dra våpen, sir. Det fins mange kvinner og barn i nærheten.
-Hva heter du? -Wade.
Nåvel, Wade. Jeg er Jesse Woodson James.
Vi har tenkt å ta alt du har. Du kan dø mens du forsvarer pengene-
-men det forandrer ingenting.
Vi har 2000 dollar her, sir.
Penger til de menn som sliter hardt for å fortjene dem.
Jeg kan love deg en sak, hvis du raner stedet får dere Pinkertons etter dere.
Takk for advarselen, sir, men vi tar sjansen.
-Er dette losjiet vårt? -Ja, det burde holde regnet ute.
-Hvor pokker er vi? -Kimballs plantasje i Louisiana.
-Det har stått øde i årevis. -Jeg hadde håpet på litt liv.
-Han mener kvinner. -Jeg forstår vel det.
-Hvor lenge skal vi bli her? -Et par dager. De fulgt etter oss.
-Fins det noe å spise her? -Nærmeste by er 2,5 mil herfra.
-Fins det sjanse til anstendig mat der? -Ikke i dag.
En lomme full med penger, men ikke noe å bruke dem på.
-Dere mistet visst 2000 dollar? -Ja, men jeg reddet 3000.
Jeg bryr meg ikke om hvordan du driver virksomheten din.
Pinkerton-byrået er leid for å finne Jesse James.
Jernbanen risikerer å miste mye mer enn 2000 dollar.
Hvordan kan vi være sikre på at det var Jesse James?
Han presenterte seg som Jesse Woodson James.
-Ble det trukket noen våpen? -Nei, det er kvinner og barn her.
Jeg vil ikke vite hvordan sheriffen gjør jobben sin eller om pengene.
Jeg er ute etter Jesse James. Pinkerton-byrået er leid for å ta ham-
-og jeg trenger deres hjelp med å danne et oppbud.
Vi må følge dem med en gang.
Vi har besøk!
Bli der. Oppgi ditt navn og ærend.
-Jeg vil slutte meg til oppbudet. -Jeg tar meg av dette.
Du er sheriffassistent, hvorfor vil du bli en Pinkerton?
Jeg forstår din tvil etter det som skjedde.
Du vet ikke hva du begir deg inn på.
-Jeg er ikke redd for dem. -Vi kan trenge sånt mot.
-Har du det? -Jeg har det som må til.
Det er min feil som lot deg tro at du er sjef.
Ærlig talt liker jeg ikke å gjøre grovjobben.
Men en ting skal du vite. Jeg bestemmer her.
Om du noensinne er respektløs mot meg foran mennene mine igjen-
-så dreper jeg deg. Er det forstått?
Da vi gikk fram til bålet smilte du bredt som om vi var gamle kamerater.
Jeg vil ha orden i rekkene. Husk hva jeg har sagt.
-Jeg skal være Pinkerton tro. -Tålmodigheten begynner å ta slutt.
Humøret svikter og det har vært tøft.
Det er farlige menn vi jager.
Så lenge jernbanen og bankene betaler herr Pinkerton-
-og herr Pinkerton betaler meg, så jager jeg skurkene til verdens ende.
Om noen av dere er lei av dette og ikke syns det er noe for dere-
-går dere til herr Pippin og får deres seddel. Så er det bare å dra.
-Hvordan havnet du i dette yrket? -Jeg tjenestegjorde i krigen i fem år.
Da krigen tok slutt i 1865, dro jeg vestover.
Til slutt havnet jeg i krigen mot indianerne.
Jeg deltok i et par år, men det føltes aldri rett å drepe indianere.
-Er dette personlig for deg? -Jeg trengte en vanlig jobb.
Jeg innså snart at jeg var for lat for hardt arbeid-
-for nervøs for å stjele, for stygg til å hore, for sjalu for å være hallik.
Jeg trengte en jobb, men det blir ingen livslang karriere.
Men jeg skal jage dem til verdens ende og bringe dem for retten.
Det kan du banne på!
Mannen bak døren er Jesse James.
-Hva syns du? -Skal vi skremme ham ut?
Nei, det er vi som har overtaket. Vi gir ham litt tid.
Vi ser om vi kan fange inn mannen som står der borte og strør.
Helvete, Thomas! Hvordan mange liter har du i deg?
Jeg har holdt meg hele natten!
-Dette er nok ikke din beste ide... -Hold kjeft, ellers skyter jeg.
Jesse!
-Hvor har du tenkt deg? -Jeg har tenkt å stoppe ham.
Jeg kan ikke forlate mennene mine her.
-Vi må drar, ellers er han borte. -Jeg lar dem ikke forblø!
Jeg skal iallfall dra.
-Hvorfor stopper vi, Jesse? -Hva pokker skjedde der borte?
-Vi mistet Thomas. -Jeg mener ikke det!
-Jeg mener toget da vi red av sted? -Hvilket tog?
-Hørte du ikke toget? -Det er åtte mil til nærmeste tog.
Akkurat! Det er det jeg ikke forstår.
Jeg ødela det toget!
Jeg aner ikke hva du snakker om, Jesse.
Jeg vil at du skal tenke på noe.
Vi trenger flere menn.
-Har du noen i tankene? -Ja, min bror Robert.
Det blir bra. Det er en vi kan stole på.
Han lærer raskt.
Ålreit.
Hei, Jesse! Kom ut!
-Hva er i veien, mamma? -Det er pesten.
Halve byen er syk eller har dødd.
Zee og Lille-Jesse er syke.
-Hvordan har jenta det? -Hun er frisk. Hun er hos kusinene.
-Takk for at du ordnet det. -Hun klarer seg. Slapp av.
Vi henter legen. Jeg kan betale ham.
Han døde i går.
Godt jeg kan litt om pleie, men jeg kan trenge litt hjelp.
Er du snill og ordner friskt vann og våker over dem en stund?
Jeg har ikke sovet på to dager.
Gå og legg deg, mamma. Jeg tar meg av ham.
Hei, Jesse.
Mamma sier at du er veldig syk.
Men lille Jesse er mye dårligere. Du må se til ham.
Mamma tar seg av ham. Hun vet hva hun gjør.
-Jeg har savnet deg, Jesse. -Jeg har savnet deg også.
-Vi klarte oss bra denne gangen. -Bra.
Zee?
Nei, Jesse!
La ham være!
La ham være...
Zee? Zee?
Jeg er her, Jesse.
Hvor er lille Jesse? Han er død, hva?
Jeg er lei for det, Jesse!
Robert her kan lese og kan hjelpe oss.
Jaså, sannelig? Mange betrakter oss som lovløse.
Jernbanebaronene har utlyst en stor dusør på dere.
-Den høyeste noensinne. -Dere må ha mange venner her ute.
Jeg tar med Robert til et hotell i byen.
-Bli her, vi har god plass. -Det var snilt, sir.
-Men jeg vil ikke være til bry. -Skal vi lære deg alt blir det best sånn.
Det jævla maleriet henger ikke rett!
-Vi har gjort det du ba oss om. -Jeg bekrefter det, så får dere betalt.
Jeg henter fru Starr.
-Du har vel hørt om Jesse James? -Ja... Det var leit.
Han var bare en lovløs. Alle lovløse danser med Det svarte toget.
-Har du noe til meg? -Ja.
-Vi har et problem i Iowa Falls. -I Iowa?
Godt gjettet! Pesten slo hardt til der.
Verken familie, leger eller myndighetspersoner vil nærme seg.
-Det virker som en stor jobb. -Ja, er du og mennene dine klare?
-Alltid. -Bra. Ta med de døde, brenn husene.
-Og de overlevende? -Ta med dem også.
En ny last med jernbanearbeidere er på vei. De må ikke vite hva som skjedde.
Forstått.